Трябва да си доста силен, щом дръзваш да предизвикаш мен,
Джулио Команчи - Сребърният алхимик.
Но...
Щом след това се размина само с драскотина, значи си доста добър.
Драскотина, а?
Описан като пейзаж по-бял и от снега.
Аз се отправям към непознатите светове.
IceFanSubs
представят
Пътувах, докато се губих
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
под това сиво небе.
Всеки ден измислях нови планове, за да постигна мечтите си.
Редакция:
KiMiTo
Чудя се дали някой ден,
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
дори и с тези мои малки стъпки
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
ще мога да пътувам отвъд тези тъмни облаци.
Ще си придам смел вид, който всъщност ме наранява.
Поздрави за всички наши фенове!
Чувствам празнота в сърцето си.
Започва да вали и капките дъжд
започват да се разпръскват.
Тези пъстри лъчи светлина
не казват накъде са се отправили
и отвъд безкрайната далечина преминават през всичко.
Изгарям бледото отражение в очите си.
Под небето на което съм,
трябва да успея да достигна до непознатите светове.
Кой е това, по дяволите?
Господарю, ти се върна!
Попитахте кой е това, по дяволите?!
Казвам се Мей Чанг! Приятно ми е да се запознаем.
Епизод 15
Пратеник от Изтока
Господарят ви - Йоки-сама, ме спаси, когато бях в безсъзнание.
Господарят ми ли?
Сега си по-добре, нали? Тогава се махни оттук.
Какво искаш?
Позволи ми да привържа раната ти.
Какво?! Раната му зарасна?!
Това е Източна алхимия от Ксинг.
Ксинг ли?
Да! Тя казва, че сама е прекосила Великата източна пустиня.
Това е невъзможно.
Не съм я прекосила сама! Прекосих я с един мой другар!
Другар ли? Този дребосък ли имаш предвид?
Да! Той се казва Шао Мей!
Това е Източна алхимия, нали?
Техника съдържаща разума и силата, течащи във вените на дракона,
чиято сила произлиза от земята.
Тази татуировка се използва за призоваване на силите от нашата Източна алхимия.
По-големият ми брат изучи и Източната и Западната алхимия.
Тази татуировка е резултатът от неговото проучване.
Брат ти трябва да е доста талантлив!
Нямам си на представа за какво си говорите, но можем да се връщаме в Централата,
след като тя излекува раните ти, нали?
Тогава ще се приготвя!
Казахме ти да се махаш!
Не отиваме на екскурзия!
Сериозна съм!
Да не би да става въпрос за онези безсмъртни неща, за които ми говореше преди малко?
Невъзможно е такива неща да съществуват. - Съществуват! Именно за това аз...
Млъквай! Келеши като теб трябва да...
С Източна алхимия не може да се постигне безсмъртие.
Но може би заедно със Западната...
Точно затова трябва да се срещна с онзи мъж...
Руса коса, златисти очи и носи много елегантно червено палто...
Гениалният алхимик, който спасява хората по великолепен начин...
Едуард Елрик-сама!
Какво ще правим, господарю?
Не мога да проявя безразличие.
Какво има, Бляк Хаяте?
По това време не трябва да вървиш сама...
Доста е опасно, защото...
Може да бъдеш атакувана от мен - Бари Сатъра!
Защо го направи?!
Мамка му! Тогава, какво мислиш за това?!
Защо не се уплаши?!
Познавам някой като теб.
Като мен ли? Да не би да е Алфонс?
Познаваш ли го?
Значи ти е приятел, а?
Госпожичке, трябва да призная, че си доста силна!
Философският камък.
Никога не бих предположил, че Лаборатория №5 е замесена в това...
Има вероятност и по-висшите ешалони на военните да имат пръст в това.
А и тези Лъст и Енви...
Те ли те превърнаха в това?
Не, това е дело на учени.
Те извадиха душата от тялото ми.
Може би, ако разпитаме учените, ще успеем да открием този,
който е ръководил експериментите. - Едва ли ще успеете.
Учените не са живи. Те също бяха използвани като основни елементи за камъка.
Значи е нямало теч на информация. Две птици с един камък...
Чудя се дали това означава, че не се нуждаят от повече камъни?
Последен въпрос.
Случайно ти да си бил този, който преди месец уби военен офицер
в телефонна кабина в Централата?
Не знам за какво говорите! Разрязан ли е бил?
Не...
Ще прегледам отговорите ти.
Здравейте, Уинри-сан!
Какво правите в този прекрасен ден?
Ед, Ал!
Какво ви води насам?
Божичко...
Дори Паниня си намери работа и бих казала, че работи усърдно.
Паниня?
Да.
Тя спря да краде и сега поправя тавани и всякакви високи конструкции.
Ами вие?
Има ли някакъв напредък?
Ами, доста път извървяхме, но...
Предполагам, че лека по лека се приближаваме към целта си.
Радвам се да го чуя.
Ето, временната поправка е готова. - Благодаря, Уинри.
В момента нямам достатъчно части, за да я поправя напълно, така че засега ще си така.
Добре...
Сега отивам да ги закупя, така че можете да отидете и да се пошляете някъде.
Но какво може да се прави тук?
Има само магазини за аутомейли...
Ал.
Бате...
Какво?! Котка ли намери или какво?
Да.
Жив съм!
Благодаря ви, че ми спасихте живота! Благодаря и за храната!
Не съм казвал, че ще я платя. - Не прави проблем за такова малко нещо!
Не казвай малък!
Да се грижите за чужденци... Много съм ви благодарен.
Чужденци ли? Не си ли тукашен?
Не, идвам от Ксинг!
Ксинг...
От великата източна нация ли?!
Точно така! Прекосяването на онази пустиня се равнява на минаване през ада...
Но защо си минал от там?
Исках да видя руините на Ксеркс.
Ксеркс ли?
Чух, че там нямало нищо.
Просто малко проучване.
Дойдох тук и за да проуча връзките на Източната алхимия.
Източна алхимия ли?
А, да, тук я наричате просто алхимия, нали?
Алхимията в нашата страна се използва предимно за медицински цели.
Предполагам, че това са различни традиции.
В нашата страна тя се използва главно за война.
Все още има военни схватки на границата с Аеруго на юг и с Крета на запад.
А и на север с великата нация Дракма.
Има сключен договор за ненападение, но единствената причина,
поради която не ни нападат е защото планината Бригс им пречи.
Отношенията ни не са много добри. - Такава страховита страна да е...
След като Кинг Брадли стана фюрер, тази страна стана изцяло военно фокусирана.
Но аз съм доста любопитен.
Относно Източната алхимия, която се използва за лекуване.
Аз също.
Алхимици ли сте?
Да.
Аз съм Едуард Елрик и съм Държавен алхимик.
Аз съм по-малкият му брат - Алфонс Елрик.
Приятно ми е.
Аз съм Линг Яо!
Удоволствието е мое.
Линг, може ли да ни разясниш Източната алхимия?
Не!
Не съм алхимик.
Щом не си алхимик, какво си дошъл да проучваш, по дяволите?
Нещо малко.
Може би знаете нещо за него...
За Философския камък.
Наистина го искам...
Знаете ли нещо за него?
Не. Не мога да кажа, че знам.
Изглежда, че знаеш.
Настоявам да ми кажете.
За какво ти е?
За да открия пътя към безсмъртието.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Настоявам да ми кажете.
Безсмъртие? Колко глупаво.
Напълно сериозен съм.
Освен това...
Това не е правилният начин да поискаш услуга!
Бате!
И ти ли ще се съпротивляваш?! - Почакай малко!
Да не би да са акробати?!
Може би това са бойни изкуства от Ксинг...
Това ще е трудничко... - Но все още...
Да...
Те са мравки в сравнение с учителката ни!
Какво е това?
И ето, че започнаха.
Старче, може ли някакъв десерт? - Разбира се!
По дяволите!
Мамка му...
Появяват се така внезапно, търсейки безсмъртие и информация
за Философски камък, а после се бият с нас...
Защо го правите?!
Вие и онзи с дръпнатите очи!
Ударих ли го?
Този полудя, когато нарекох онзи "дръпнатоок"...
Ясно...
Отдавна не сме се виждали, Паниня! - Какво правиш, по дяволите?
Е, мисля, че разбирам ситуацията...
Паниня, може ли да те помоля за нещо?
Странно... Не мога да видя потока на енергия на онзи брониран човек...
Какво става...
Мислиш, че със съюзник ще имаш някакъв шанс срещу мен ли?!
Глупак!
Какво има?
Мога да предвидя движенията ти!
Щом подчинените му са такива, значи и дръпнатоокият не е много силен!
Както си и мислех... Този тип се бие истински, когато обиждат господаря му.
Тогава...
Атаките ти стават лесно предвидими!
Е, мисля, че е време да видим лицето ти!
Жена?!
Да има такова вътрешно оръдие...
Не мога да разбера тази страна.
Мисля, че за първи път не беше никак зле.
Алхимия... Направи това без преобразуващ кръг...
Добре...
Чудя се, дали брат ми е добре?
Малко попрекалих...
Какво да правя... Линг-сама ще ми се кара...
Ей, госпожичке.
Виж на какво направи града? Ако не бях аз, можеше да убиеш някой!
Копеле, счупил си ръката си...
Като дете доста често съм преследвал зайци.
Капаните са моя специалитет.
Бате!
Здрасти, Ал.
Добра работа!
Копеле... Идваш просто така!
Човече, вие наистина сте доста силни.
Какво ще кажете да станете мои подчинени и да управляваме страната?
Спри да мечтаеш!
Защо не се върнеш... - Ето ги.
Вие унищожихте половината ни град.
Надявам се, че ще си платите. - Не забравяйте и сметката за храната.
Почакайте малко!
Този човек трябва да плати сметката и да даде пари за поправката на града.
Не разбирам езика на тази страна!
Чао-чао!
Върни се обратно!
Избягаха!
И тази ли?!
Какво ще правим...
Иска ми се да поправим всичко, но...
Всичко е наред, бате... Аз ще го направя.
Можеш да го направиш без преобразуващ кръг?
Да. Сигурно, защото спомените ми за истината се върнаха.
Което означава...
Остави всичко на мен.
Какво има, бате?
Върнахме се!
Здрасти, пак се срещаме!
Защо стоиш и пиеш чай тук?!
Какво отношение... Мислих, че сме приятели...
Кого наричаш приятел?
Знаеш ли през какво минахме, заради двамата ти подчинени?!
После ще им се скарам, сега ще ни простиш ли?
Момичето е Ран Фан,
а старецът е Фу.
Те са от клан, служил на семейството ми поколения наред.
Не им се ядосвайте много.
Искаше от мен храна, а си имаш двама подчинени, а? Мисля, че си богаташче.
Все пак съм принц.
Принц ли?
Ти?
Принц?!
Тук не трябваше ли да се учудите?
Извинявай, но беше доста неочаквано...
Тип, който умира от глад и се моли за храна е принц, а?!
Няма да говорите така за господаря Линг...
И ти ли си тук?
Е, предполагам, че да си "принц" не е кой знае какво.
Има много принцове като мен.
Ксинг е нация, състояща се от повече от 50 различни клана
и императорът е на върха на пирамидата.
Дъщерята на водача на всеки клан се жени за императора и ражда дете.
Сегашният император има 24 сина и 19 дъщери.
Аз съм дванайсетият.
43 деца?
Няма ли спорове за това кой ще е наследникът?
Точно това правим.
В момента здравето на императора е много крехко...
Всеки клан се опитва да се приближи, колкото се може по-близо до него,
защото сега е най-подходящият момент... Затова аз също...
Ще му предложиш безсмъртие, за да си спечелиш симпатията му.
Точно така!
Така че ви моля да ми кажете
нещо за Философския камък. - Не.
Философският камък не е играчка, която се предлага като подарък!
Вечно ще те следвам, ако не ми кажеш!
Не!
Върнах се!
Имаше суматоха на главната улица и отидох да помогна...
Защо е счупена?!
Всеки път! Всеки път едно и също!
Господарю!
Не трябва да се покланяте пред тези мизерници...
Доста лесно щеше да е, ако един поклон вършеше работа.
Съдбата на 500 000 души в клана Яо е в моите ръце.
Имиджът ми е последната грижа.
Та, къде мислиш следващия път да счупиш аутомейла си?
Защо мислиш, че ще го счупя?
Мислим да отидем до Централата, за да потърсим нещо.
В Централата ли ще отидете?!
И аз искам да дойда!
Защо?
За да се видя с Хюз-сан!
Но не си ли заета, Уинри?
Няма проблем, Уинри-чан.
От време на време трябва да си почиваш. - Наистина ли?! Благодаря ви, Гарфийлд-сан!
Добре тогава...
Отиваме в Централата!
Да!
Ще бъде дълго пътуване! Толкова съм развълнуван!
Ти няма да дойдеш!
Доста и се струпа днес, нали?
А, да, все още не знам как се казвате, господарю.
Няма ли да ми кажете?
Имената на ишбалците са подарък от Бог и те говорят с почести за тях.
Леле, вероятно имате велико име...
Точно затова се отказах от него.
Хайде! Продължавай!
Д-Да!
Ако няма път назад...
...ще се откажа от всичко, което получих от Бог.
Нека с все сили, нека с все сили
кажем, че не трябва да бъдем толкова упорити.
Драсканицата, която някой направи
на стената започва лека по лека да се размазва.
Никой не знае истинската им същност.
Въпреки че ние двамата печелим и губим
все се впускаме на все по-дълги и дълги пътешествия.
И въпреки че има дни в които самотата ни обладава и ни кара да ридаем...
Ние ще превърнем сълзите и болката си в щастие.
Нека пламъкът на свещта озари утрешния ден.
И ще стиснем малките си ръчички над пламъка на огъня, сътворявайки звезден прах,
който вечно ще сияе все така брилянтно.
Сбогуванията може и да са неизбежни,
но сезоните все продължават да си се сменят.
Дори и да се загубя някъде из необятната шир, аз ще продължа да вървя с теб.
Това е единственото нещо, което никога няма да се промени.
Жестоката истина посреща Ед, Ал и Уинри, които се връщат в Централата
с надеждата за топла среща с приятели.
Същевременно мракът си е избрал нова жертва.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 16: Приятел по оръжие.
Епизод 16
Приятел по оръжие
Светлина или тъмнина е обладала сърцето на мъжа, който продължава да върви напред?
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu